HOLLYWOOD CLASSIC uvádí
SAW: HRA O PŘEŽITÍ
Pomoc! Pomozte mi někdo!
Je tu někdo?
Sakra, asi jsem mrtvej.
- Nejsi mrtvej. - Kdo je to?
Kdo je to?
Řvát už jsem zkoušel.
Rozsviť!
Kdyby to tak šIo.
Co to má do hajzlu znamenat? Kde to jsem?
- To zatím nevím. - Co je to za smrad?
Počkej, něco jsem našel.
Do prdele.
Pomoc!
Nikdo tě neslyší.
Co to je, do hajzlu?
Uklidni se.
Je ti něco?
Nevím. Jo!
Jak se jmenuješ?
Jmenuju se "Totálně V Prdeli". Jak ty? A o co tady jde?
Jmenuju se Lawrence Gordon. Jsem lékař.
Právě jsem se probral. Stejně jako ty.
Znáš ho?
Ne.
Víš, jak ses sem dostal?
Ne.
- Co posledního si pamatuješ? - Nic.
Šel jsem spát ve svým bytě a probudil jsem se v týhle díře.
A co ty?
Není moc o čem vyprávět.
Jel jsem z práce domů...
a víc si nepamatuju.
První mrtvola, co vidím.
Ve skutečnosti vypadá jinak.
Nehýbe se.
Podle těch řetězů bych řekl,
že nemáme mít moc volnosti.
- Máš nějaké jizvy? - Co?
Takhle to dělají. Unesou tě, nadrogujou...
A pak ležíš ve vaně a někdo kšeftuje s tvejma ledvinama.
Nikdo ti ledviny nevzal.
Jak to můžeš na tu dálku vidět?
Protože bys teď byl v agonii nebo po smrti.
Věř mi.
- Jsi snad chirurg? - Jo.
Takže...
řekneš mi, jak se jmenuješ?
Adam.
Takže, Adame,
musíme se zamyslet nad tím, proč tady jsme.
Ten, kdo nás sem zatáhl, nás mohl klidně zabít.
Ale neudělal to.
Něco od nás chce.
Jde o to, co.
- Ty hodiny. - Co je s nima?
- Jsou zbrusu nové. - Takže...?
Takže ten někdo chtěI, abychom věděli, kolik je hodin.
Počkej, možná dosáhnu na dveře.
Co to máš?
Tak slyšíš?
Kazetu.
- Kde jsi ji našel? - V kapse.
Je na ní napsáno "pusť si mě".
No tak...
Hoď mi ho sem.
Kurva.
Nic?
- Zkus to košilí. - Co?
Košilí.
No tak!
- Nejde to. - Musí tu být něco, čím to půjde.
- Nic tu není. - Něco tu bude.
Dělej, zvládneš to.
Dělej, zkus to znovu.
Dobré ráno, Adame.
Asi si říkáš, kde to jsi.
Řeknu ti, kde bys mohl být.
Možná jsi tam, kde zemřeš.
Dosud ses jen schovával ve stínu a sledoval životy ostatních.
Co voyeuři vidí, když se podívají do zrcadla?
Já v tobě vidím směs zloby a povrchnosti.
Ale převažuje to druhé.
Budeš jen přihlížet tomu, jak umřeš?
Nebo s tím něco uděláš?
Tomu nerozumím.
Hoď mi ten diktafon.
Ne, ty mi hoď kazetu.
Jestli se chceme odsud dostat, musíme spolupracovat.
- Hoď mi ho. - Nebudu riskovat, že se rozbije.
Hoď mi tu kazetu.
Doktore Gordone,
to je váš budíček.
Den co den přinášíte lidem zprávy,
že brzy zemřou.
Teď budete příčinou smrti vy.
Vaším cílem hry je zabít Adama.
Musíte to stihnout do 6.00.
V místnosti s vámi je čIověk.
Když máte v krvi tolik jedu,
nezbývá vám, než se zastřelit.
Vodítka k výhře se skrývají všude kolem vás.
Pamatujte si: "X" označuje ukrytý poklad.
Pokud nezabijete Adama do 6.00,
Alison a Diana zemřou, doktore.
A vás tady nechám shnít.
Hra začíná.
Hoď mi ho.
Dělej!
...Alison a Diana zemřou, doktore.
A vás tady nechám shnít.
- Netušíš, kdo to je? - Hra začíná.
- On nás zná. - Moment.
Co myslíš, není to vtip?
- Hra začíná. - Poslouchej...
Jdi za svým srdcem.
Co kruci znamená "Jdi za svým srdcem?"
Tamhle! Na tom záchodě vedle tebe!
Tak dělej.
Sakra...
- Máš něco? - Nic extra.
Sundej ten poklop.
Dělej.
Proč jsem se tam nepodíval nejdřív?
Co to je?
Můžeš mi hodit tu druhou?
Do prdele!
Nechce, abychom si přeřezali řetězy.
Chce, abychom si uřízli nohy.
Asi vím, kdo nám to udělal.
Co jsi říkal?
Neznám ho osobně...
Jenom jsem o něm slyšel.
Ježíši Kriste! Kdo to je?
Naposledy jsem slyšel,
že ho policie ještě nechytla.
A vím to proto,
že jsem byl mezi podezřelými.
Vezmu to od začátku.
Je mrtvý nejméně tři týdny.
Obětí je muž, 46 let.
Zemřel na masivní ztrátu krve. Převážně ze stehenní tepny.
Začal na konci klece a přes ostnatý drát došel až sem.
Je úžasné, jak daleko se dostal.
Rány byly tak hluboké, že na zemi jsou stopy žaludečních kyselin.
Taky jsme našli tohle.
Ahoj, Paule. Jsi normální, zcela zdravý muž.
Jenže minulý měsíc sis podřezal žíly.
Udělals to, protože jsi chtěI opravdu zemřít?
Nebo jsi na sebe chtěI upozornit?
Dnes to zjistíme.
Jestli chceš umřít,
stačí, abys zůstal na místě.
Ale jestli chceš žít, musíš se pořezat znovu.
Cesta ke dveřím vede přes ostnatý drát.
Ale pospěš si.
Ve 3.00 se dveře zamknou
a tahle místnost bude tvou hrobkou.
Kolik krve jsi ochoten prolít, abys zůstal naživu?
Na dveřích byl časový zámek. Byly otevřené do 3.00.
Pak je zabouchl. Dal mu dvě hodiny.
Ty pošahaný hovado!
Kus skládačky.
Chvíli se tu zdržíme, Singu.
Média mu začala říkat "Skládačkový vrah".
Technicky vzato
to ale vrah není.
Nikdy nikoho nezabil.
Zařídí to tak, aby se oběti zabily samy.
Ahoj, Marku. Když jsi tak nemocný,
proč mám tolik fotek, kde ti nic není?
Podrobíme tvou takzvanou nemoc zkoušce.
Právě teď ti v žilách koluje pomalu působící jed.
Protijed je v sejfu.
Pomoc!
Kombinace k němu...
je napsaná na stěně.
Pospěš si a najdi ji.
Ale pozor, kam šlapeš.
Mimochodem, těIo máš potřené hořlavou látkou.
Takže být tebou, byl bych opatrný s tou svíčkou.
Nebo se všichni ti, které jsi naštval, dočkají odplaty.
Našla jsem ještě něco.
Vlastně dvě věci.
Někdo stál venku a všechno sledoval tímhle otvorem.
Náš přítel rád sedává v první řadě a sleduje své zvrácené hry.
U té poslední byl taky.
A nechal nám tu svoje světelné pero.
Zajistěte otisky.
Rozumím.
Tento pacient má v čelním laloku neoperovatelný nádor.
Rakovina začala v tlustém střevě.
Pacient přišel na vyšetření,
kterým jsme schopní monitorovat zhoršování jeho stavu.
- Pacient dostal... - Jmenuje se John.
Doktore Gordone. A je to zajímavý čIověk.
Díky za informaci, Zepe.
Naše zřízence spojuje s pacienty zvláštní pouto.
Jak jsem říkal, pacient...
Doktor Gordon, volat operátora.
Očividně někdo nechce, abych vám řekl, co pacient dostal. Omluvte mne.
Doktore Gordone,
jsem detektiv Tapp, tohle je detektiv Sing. Oddělení vražd.
Působivé.
Děkuji. Snažím se.
- Neradi vás rušíme v práci. - To nic.
Jak vám mohu pomoci, pánové?
Kde jste byl včera mezi 23.00 a 1.00, doktore?
O co vám jde?
Měli bychom pár otázek.
Nejlepší by bylo probrat to na stanici.
- Pojedete s námi? - To bohužel nepřichází v úvahu.
Nemohu odjet, mám práci. Navíc má dnes auto moje žena.
To nevadí, svezeme vás.
Doktore?
Omlouvám se, musíme to odložit. O co tady jde?
Je to vaše, doktore?
Netušíš, kde se to pero vzalo na místě činu?
Ne, Brette.
Musím se tě zeptat, cos dělal včera večer.
Za někým jsem byl.
Za kým?
Když mi neřekneš pravdu...
Za někým jsem byl. Nebyl to pacient.
Jasné?
Co mám dělat?
Jako tvůj právník a přítel ti radím, abys kápnul božskou.
A okamžitě prokázal své alibi.
Potom ti už nikdo neuvěří.
To bylo před pěti měsíci.
ChtěI na mě hodit vraždu.
Dobrá.
Vaše alibi sedí.
Fajn. Můžu jít domů?
Jedné z obětí se podařilo uprchnout.
Nemohl byste se zdržet a poslechnout si její svědectví?
Třeba vás něco napadne.
- Rád bych pomohl, ale... - Vážně bychom to ocenili.
- Je jediná, která přežila. - Dobře.
Amando,
řekněte mi první věc, na kterou si vzpomínáte.
Probrala jsem se
a cítila krev
a kov.
Ahoj, Amando.
Ty mě neznáš, ale já tebe ano.
Zahrajeme si takovou hru.
Tohle se stane, když prohraješ.
Zařízení, které máš na hlavě, je připevněno k tvým čelistem.
Až ten časový spínač vzadu sepne,
už nikdy ústa nezavřeš.
Je to jako obrácená past na medvědy.
Jen se dívej.
K tomu zařízení je jen jeden klíč.
A ten je v břiše tvého mrtvého společníka.
Rozhlédni se, Amando.
Uvidíš, že nelžu.
Radši si pospěš.
Žít, nebo umřít.
Vyber si.
Ne!
A pak jsem uviděla to těIo.
Byl tam skalpel.
Byl předávkovaný opiáty.
Nemohl se ani hýbat, ani toho moc cítit.
Chcete říct, že byl naživu?
Ano.
Co se stalo, když jste si to sundala?
Blahopřeju. Pořád ještě žiješ.
Většina lidí si života neváží.
Ale ty už ano. Od této chvíle.
Byla jste drogově závislá. Nemám pravdu, Mandy?
Myslíte, že proto si vás vybral?
Jste mu vděčná, Mandy?
On mi... pomohl.
- Určitě to je on? - Jo, určitě.
Jak mám vědět, že říkáš pravdu? Mohl jsi mě sem dostat ty.
Jsem v úplně stejné situaci.
Pleteš se!
Máš to, co já ne - informace. Víš, kdo to udělal.
Buď mi řekneš, o co tu jde, nebo tě tímhle pořežu, rozumíš?
Já tě...
- Co je? - To je dvoustranné zrcadlo.
Vidím vás.
Tak to je reality show?
Na mě nekoukej. Já ti nepomůžu.
Slyšíš mě, ty tam? Já se bavím.
To je největší zábava, jakou jsem bez lubrikantu zažil.
Doufám, že to máš všechno.
Tohle nikam nevede.
- Chceš, aby nás dál natáčel? - Nepřestane s tím.
Proto nemůžeme přeříznout řetězy ani rozbít to sklo.
Všechny možnosti pečlivě promyslel.
Říkáš to, jako bys toho hajzla obdivoval.
Abys něco porazil, musíš tomu porozumět.
Tak bojuješ s nemocí.
Na pásce říkal, ať hledáme "X".
To "X" musí být někde tady. Pomoz mi ho najít.
Jak můžeš být klidný, když máš ženu a dítě?
Je dostal taky. Teď jim třeba ubližuje.
- Pomyslel jsi na to? - Já na to myslím.
Myslím na poslední slova, která jsem řekl své dceři.
Diano, je ti něco?
Diano, slyšíš?
- Mami... - Co je, srdíčko?
V pokojíku je nějaký pán.
A nezdálo se ti to jenom?
Mluvil se mnou.
Dobře, půjdu a podívám se.
S tátou. Ten ho zažene.
Jak chceš. Pojď.
Larry, nerada ruším, ale Diana měla zase zlý sen.
Vteřinku...
Chce, abys jí zkontroloval pokoj.
Jenom dopíšu tenhle odstavec.
Pojď, broučku, podíváme se samy.
Už jdu.
Vidíš, nikdo tady není.
Žádný zlý pán.
- A teď už spi. - Pořád se bojím.
Ano? Ukaž mi nožičku.
To jsou ale prstíčky.
Pamatuješ si tu říkanku?
Tohle prasátko šIo na trh.
Tohle prasátko zůstalo doma.
Tohle prasátko se napuclo.
Tohle prasátko nic nesnědlo.
A tohle prasátko utíkalo
až domů!
Tohle nemám ráda.
Musím do práce, broučku.
Víš, co taťka dělá.
A je to. Teď už budeš spát, ano?
Viď, že nás neopustíš, tati?
Co?
O čem to mluvíš?
Myslíš tebe a mámu?
Ne, zlatíčko,
to bych nikdy neudělal.
- Jak jsi na to přišla? - Nijak.
To není pravda, víš?
- Tak jo. - Jak moc tě mám rád?
- Takhle moc. - Správně. Hrozně moc.
- Dobrou noc, broučku. - Dobrou, tati.
Zítra ti přečtu tvou oblíbenou pohádku.
Tak jo.
Nevím, jak dlouho to vydržím.
- O čem to mluvíš? - Jak můžeš předstírat, že jsi šťastný?
- Já jsem šťastný. - To jsou jenom kecy.
Kdybys řekl, že mě nenávidíš,
aspoň by v tom byla nějaká vášeň.
Chceš ji vidět?
- Je moc krásná. - Díky.
Chceš mít další děti?
Probírali jsme to, jenže...
Při našich povoláních
sotva zvládáme to jedno.
A kde je tvá šťastná žena?
Je tam ještě jedna fotka.
Tu mám nejradši. Jsme na ní všichni pohromadě.
Někdo, většinou já, musí fotit,
takže na fotkách vždycky chybím.
POZDRAV
"X" je to místo. Někdy vidíš víc se zavřenýma očima.
Není tu.
Co?
Ta fotka tu není.
Víš to jistě?
Jo. Koukej.
Proč by...? Určitě si ji vzal.
Jak můžeš předstírat, že jsi šťastný?
- Já jsem šťastný. - To jsou jenom kecy.
Kdybys řekl, že mě nenávidíš, aspoň by v tom byla nějaká vášeň.
Probereme to jindy, ano?
Běž už.
Dobrou noc, holčičko.
Diano?
Diano!
Mami...
Nechte ji!
Jděte od ní!
Mami!
Mami! Mami!
Dejte ty zasraný pazoury pryč! Jděte od ní!
Kdopak jsi? Vidím tě...
Jestlipak doktor Gordon ví, že jsi u jeho ženy?
Vím, že něco víš.
Co tam děláš?
Čekáš na doktora? Taky na něj čekám.
NeměI jsem tě nechat jít.
- POHŘEŠOVANÝ MUŽ NALEZEN NA BIZARNÍM MÍSTĚ ČINU - VRAH KÁŽE -Někdo stál venku a díval se.
- PSYCHOPAT DÁVÁ ZVRÁCENÉ LEKCE - Zahrajeme si hru.
- OBĚŤ PŘEŽILA MANIAKOVU HRU - Chvíli se tu zdržíme, Singu.
Ahoj, Amando.
- ONKOLOG U VÝSLECHU - Kde jste byl včera večer?
Kde se to pero vzalo na místě činu?
- Vaše alibi sedí. - Je to tak, doktore?
NeměI jsem tě nechat jít.
A jsme tady.
To bylo strhující, co ta dívka říkala.
Lituji, ale víc vám nepomůžu.
Minulý týden jsme zatkli zubaře,
co si hrál trochu moc s dětmi.
Bydlel dva bloky odtud.
Stoka vede i touhle čtvrtí, doktore.
Ahoj, Amando.
Neznáš mě, ale já tebe ano.
Zahrajeme si hru. Řeknu ti, co se stane, když prohraješ.
Zařízení na tvé hlavě má vzadu časový spínač.
Až sepne...
- Dohoním vás cestou, kluci. - Je to jako obrácená past na medvědy.
Ukážu ti to.
- Tappe... - Jo?
Jdeme na pivo. Půjdeš taky?
Asi ne. Ale dík.
Znáš mě, vždycky se ptám.
- K tomu zařízení je jen jeden klíč. - Užij si to.
A ten je v břiše tvého mrtvého společníka.
Tappe, nic ve zlém,
ale možná by sis měI najít ženskou.
A ten je v břiše tvého mrtvého společníka. Rozhlédni se.
Rozhlédni se, Amando. Uvidíš, že nelžu.
Pospěš si.
Počkej, Singu!
- Vrať se. - Co je?
Co je?
Vzpomínáš na 118. ulici?
K2K. Území toho gangu zabírá jen čtyři bloky.
Poslechni si tohle.
Zjisti, kde tam za posledních 14 dní došIo k požárnímu poplachu.
Hned!
V noci na úterý 17. se spustil poplach v zadním traktu budovy
ve Stygian Street č. 213. Je to bývalá továrna na figuríny.
- Dostaneme povolení k prohlídce? - Na co povolení?
- Teď hned? - Proč ne?
Jo, proč ne?
Aspoň se schováme ve tmě.
A nejen my.
Mám tě.
Co to kruci je?
Sakra!
Do hajzlu!
- Singu. - Co je? - Počkáme, co udělá.
- Proč? Máme ho. - Nevíme, jak vypadá.
- Počkáme, co udělá. - Ani omylem.
- Singu... - Seru na to. Jdu na něj.
Do prdele!
Už jsi vzhůru, Jeffe?
Příště budu potřebovat silnější sedativa.
Nekřič. Dal jsem tvému životu smysl.
Ten pokus pomůže něčemu velkému.
- Policie! Ani hnout! - Ruce vzhůru!
Pracky nahoru!
Teď si vyberte. Za 20 vteřin život toho muže skončí.
- Sklapni a pojď sem! - Vypni to.
Singu, zastav to. Já toho hajzla sejmu.
Fajn.
Tak pohyb!
- Jak se to vypíná? - Řekni mu, jak se to vypíná!
- Jeden klíč to uvolní. - Kde je?
- V krabici. - V krabici?
Kurva!
- Který klíč? - Řekni mu to!
- Čas běží. - Pojď jsem, ty hajzle!
Ty sráči!
Co je pro vás důležitější? Zatknout mě, nebo ho zachránit?
Na kolena! Ruce za hlavu!
- Tappe! - Chorej mozku!
- Ano, jsem chorý. - Tappe, jsou tu stovky klíčů!
Ta nemoc mě sžírá zevnitř.
Je mi zle z lidí, kteří si neváží požehnání.
Je mi zle z lidí, kteří se vysmívají utrpení jiných.
Je mi zle z toho všeho!
Tappe!
Ne! Tappe!
Do hajzlu! To bude dobrý.
Vrátím se. Vrátím se, jo?
Stůj, nebo střelím!
Srazil jsem tě...
Srazil jsem tě na kolena.
Teď utíkáš.
Jsi vystrašený, protože jsme tě dostali.
Uzavřu tenhle případ.
My to vyřešíme, viď, Singu?
Uzavřeme ten případ!
"X" je to místo.
Měli bychom to tu znova prohledat.
Co tam děláš?
Tak slyšíš?
Jen proto, že tu s tebou trčím,
se ti nemusím pořád hlásit.
Vážně nechápu, proč si navzájem nepomáháme.
A co mám dělat? Jsem na vodítku.
Proto spolu musíme mluvit. Přemýšlet.
- Vždyť já přemýšlím! - Tak si to nenechávej pro sebe.
Zhasni.
Cože?
Zhasni, prosím tě.
- Proč? - Prostě na chvíli zhasni.
Kristepane! Za tebou!
Jak to, že jsme to neviděli předtím?
Nebylo to nasvícené. Asi je to natřené fosforeskující barvou.
- Otevři ji. - Je zamčená.
Klíč. Ten z mé obálky. Kde je?
Do hajzlu! Tady je!
Mobil. Nejlepší vynález na týhle planetě.
Tohle je druhý nejlepší vynález. Dej mi ji.
Blázníš? Chceš si něco odsud strčit do pusy?
Jo. Klidně to risknu. Dej mi ten hřebík do rakve.
Je mi to fuk, vážně.
Dej mi jednu.
Ty cigarety jsou neškodné, přísahám.
Jedovaté budou jen tehdy, když je namočíš do té louže krve.
Přemýšlej o tom. Abys zabil Adama, nepotřebuješ zbraň.
Dáš mi prosím tu cigaretu?
Zkusím zavolat policii.
Sakra.
Je to jenom na přijímání hovorů, ne na volání.
Počkej. To se mi už stalo...
Včera večer, když jsem skončil v nemocnici...
Šel jsem k autu.
Myslel jsem si, že jsem sám,
ale byl tam ještě někdo.
Skvělý.
Ta zrůda. Čekala na mě.
Jak jsi věděI, že mám zhasnout?
- To je jedno. VyšIo to. - Jo, ale jak jsi to věděI?
Instinkt.
Instinkt?
- Jo. - Víš, co seš?
Mizernej lhář.
Mluvíš, jako bys mě znal.
Co mi ještě tajíš?
Uvidíme...
Když mi bylo šest, můj nejlepší kamarád, Scott Tibbs,
mě píchnul rezavým hřebíkem. To jsem ti neřekl.
Ani to, že moje bejvalá byla feministicko-vegetariánská mrcha.
- A taky umím jedním prstem... - Nech toho!
VěděI jsi, že musíme zhasnout.
- Když myslíš. - Seš jako malej kluk.
- Chceš to vědět? - Jo.
Tady to je.
No tak...
Bože...
POZDRAV
- Kde jsi to vzal? - MěI jsi to v peněžence.
- Za fotkou dcery. - Proč jsi mi to neukázal hned?
Nemohl jsem.
Promiň.
Co jsi jim udělal, ty hajzle?
Dobrá.
Tak jo. Teď musím přemýšlet.
Přemýšlej o tom.
Abys zabil Adama, nepotřebuješ zbraň.
Když máš v krvi tolik jedu,
nezbývá ti než se zastřelit.
Co to děláš?
Co to sakra děláš?
Adame, poslouchej.
Chci, abys to se mnou sehrál.
Rozumíš?
Ještě chceš tu cigaretu?
Jo...
Jasně.
Vidíš, udělal jsem to!
Otrávil jsem ho! Přesně jak jsi chtěI!
Tak kde je má rodina?
Kde jsou?
- Ježíši Kriste! - Co to...?
- Dostal jsem ránu elektrikou. - Co?
To byla naše šance!
Neslyšíš, co říkám? Sundej mi to!
- Sundej to! - Přestaň!
Myslíš, že jsem schválně zkazil tu tvou podělanou komedii?
To by stačilo!
Zatraceně!
Teď jsem si vzpomněl.
Vím, jak jsem se sem dostal.
Super.
Je tam někdo?
Slyším vás.
Co to...?
Co to je?
Co to...?
Kdo je to?
Kdo je tam?
Pojď ven!
Zabiju tě, ty zmrde!
Kdo je to?
Tati?
Diano?
Jsi to ty, tati?
Jo, broučku, jsem to já.
Mám strach, tati.
Neboj se. Dobře to dopadne.
- Kde je maminka? - Je tu se mnou.
Nech mě s ní promluvit. Dej mi ji k telefonu.
Je tu ten zlý pán.
Svázal nás...
A má pistoli.
Jaký pán?
Vrať se domů, tati.
Haló?
Diano?
Diano!
Larry?
Ali? Jsi to ty?
Je tam Adam?
Jak to víš?
Ali,
co se tu děje?
Nevěř jeho lžím.
Zná tě. VěděI o tobě všechno už předtím.
Haló? Ali?
Ali?
Haló!
Táhni k čertu!
Jestli jim jen zkřivíš vlas, zabiju tě!
RozuměI jsi? Zabiju tě, ty hajzle!
Sakra!
Jsou v pořádku?
Moje žena se o tobě zmínila.
Co říkala?
Říkala,
abych ti nevěřil.
V čem nevěřil?
Říkala, že mě znáš.
Co jsi zač?
Víš, co jsem zač.
Přestaň lhát! Jsi lhář! Musím znát pravdu!
Já že jsem lhář?
Co jsi dělal včera večer?
Pomáhal v nemocnici nemocným dětem?
Říkal jsi, že z domova jsi šel do nemocnice.
- To je taky pravda. - Ne, není.
Tvoje žena má pravdu, Larry.
Nevzpomínáš si, že tě včera na parkovišti někdo fotil?
Můžu dokázat, že ses k nemocnici ani nepřiblížil.
Nefotil jsem tě poprvé. Dělám to už pár dní.
- Proč? - Víš, čím se živím?
Fotím pracháče, co navštěvujou zapadlý motely,
kde si to rozdávaj se svejma asistentkama.
Byl jsem včera u vás
a viděI jsem, jak odcházíš.
Sledoval jsem tě až do toho ošuntělýho hotelu.
Tys je měI celou tu dobu?
Našel jsem je u těch pilek.
Nevím, kde se tu vzaly.
Jo... Pořád jen lžeš.
Přiznej si to, oba jsme podvodníci. Ale foťák nelže.
Neumí lhát. Ukáže ti, co před něj postavíš.
Čistě ze zvědavosti, cos dělal v tom motelu?
Vypadnul jsi docela rychle.
Bylo nutné volat mi na pager, když jsi věděla, že jsem doma?
Nevěděla jsem, jestli to zvládneš.
Říkal jsem ti, kdy přesně mi máš volat. Takhle to nejde.
Nevím, čím se mám v takových případech řídit.
- Co se stalo, doktore Gordone? - Podívej...
Byla to chyba, když jsem chtěI, abys přišla.
- Ale myslela jsem... - Prosím.
Promiň.
- Ví někdo, že jsi tady? - Ne.
Haló?
- To je pro tebe. - Pro mě?
Haló?
Vím, co děláte, doktore.
Já...
Musím jít.
- Co se stalo? - Musím jít.
Kdo to byl?
Kdo jako?
Kdo ti zaplatil, abys mě šmíroval?
Říkal si Bob a dal mi peníze předem. 200 dolarů za noc.
Kdybych věděI, že skončím tady, řekl bych si o víc.
Takže tys viděI, co se mi stalo?
ViděI jsem, že nasedáš do auta. Nic víc.
Neptal jsem se na tvé jméno, nevěděI jsem, kdo jsi.
Nevím, jak jsem se sem dostal, a nevím, jak ses sem dostal ty.
Jenom jsem to nafotil a šel rovnou domů vyvolávat.
Probral jsem se připoutanej k trubce
v nějaký předpotopní koupelně a koukám na chlapa, kterýho jsem celou noc fotil.
Je jasné, že nás sem zavřel ten, co ti zaplatil za ty folky.
Možná.
To je jasné. Jak vypadal?
- Normální chlap. - Vysoký, hubený, tlustý?
- Nevšiml jsem si. - Musíš si něco pamatovat.
- Ne. Nevíš o tom chlapovi nic?
- Říkal jsem ti... - Do hajzlu! Já to vzdávám!
Je to vysoký černoch. Na krku má jizvu.
Tapp?
- Detektiv Tapp. - No teda!
Ten, co mi za ty fotky zaplatil, nebyl policajt.
Ne. Propustili ho.
Po smrti parťáka se zhroutil.
Ale pořád po mně šel. Byl jako posedlý.
Byl přesvědčený, že mám s těmi vraždami něco společného.
Zcvoknul a tys mu pomáhal.
Tys mi za jeho peníze lezl do soukromí.
Jak jsi to mohl udělat?
- Musím se něčím živit. - Jasně.
Jasně. Víš co? Ty nejsi obětí téhle hry,
- ale její součástí. - Vážně?
Ten polda si myslí, že za tím jsi ty.
Říkám ti, že to není polda, ale normální šmírák. Jako ty.
Co tě štve víc? Že jsem tě fotil,
nebo že jsem tě nafotil, jak podvádíš manželku?
- Já ji nepodváděI! - Proč se staráš, co si myslím?
Je mi fuk, jestli sis dal grupáč s patnácti šlapkama.
Jak jsem se sem dostal? Já...
Všechno jsem měI v pořádku.
Celý můj život byl v pořádku.
Broučku, je to dobrý?
Teď musíš být opravdu hrozně moc silná.
Nikomu nedovolím, aby ti ublížil.
Rozumíš?
Fajn. Jsi moje holčička.
Byl u vás doma včera ještě někdo
kromě tvé manželky a dcery?
- Ne. - Ale tady někdo je.
Já ho znám.
- Zep! - Kdo?
Zep, zřízenec v nemocnici.
Zepe,
ty perverzní psychopate!
Za tohle mi zaplatíš!
Zpropadenej hajzle!
Hele...
Vypršel nám čas.
Broučku...
Mami, pomoz mi.
Doktoru Gordonovi vypršel čas.
Teď udělám, co musím.
Bohužel to budete vy, kdo mu řekne, že prohrál.
Seš to ty, Zepe, ty parchante?
Vím, že seš to ty, hajzle!
Larry.
Ali?
Prohrál jsi.
Haló?
Ani hnout! Zůstaň na zemi!
Dej mi ten telefon.
Tak dělej!
Larry?
Ali! Lásko, jste v pořádku?
Ne, nejsme... Lehnout!
- Larry, kde jsi? - Já nevím.
Drží mě v nějaké místnosti.
O čem to mluvíš?
- Mrzí mě to. - Potřebujeme tě tu.
Promiň. Je to moje chyba.
Odpusť mi. Vždycky jsem s tebou byl šťastný.
Mami!
Ali!
Mami!
Ali! Ali!
Mami!
Ani hnout!
Ne!
Sakra...
Paní Gordonová?
Diano?
Teď jdu zabít vašeho muže, paní Gordonová.
Lawrenci!
Lawrenci, vstaň!
Lawrenci! Vstávej!
Potřebuju tě!
Díkybohu! Myslel jsem, že je po tobě.
Dal mi ránu elektřinou.
Říkal jsem ti to. To samý se stalo mně.
Vidíš, že nelžu?
Kurva fix!
Ne!
Lawrenci, uklidni se.
- Musí být cesta odsud! - Drž hubu!
Drž hubu! Moje rodina mě potřebuje.
Ne! Bože!
Bože! Ne!
Já mám taky rodinu.
Nevídám se s nimi, chci to napravit.
Zabiju tě, ty zasranej magore!
Lawrenci!
Přestaň!
Lawrenci, uklidni se.
Dostaneme se odsud!
Lawrenci!
Co to...? Ne! Panebože!
Lawrenci!
Co to děláš?!
Co to...?
Bože můj!
Lawrenci, nedělej to!
Lawrenci, prosím tě!
Prosím tě!
Lawrenci, já ti tohle neudělal!
- Musíš zemřít. - Ne, já chci žít!
- Promiň. - Chci žít!
- Moje rodina... - Ne!
Udělal jsem to!
Tak mi je ukaž!
Ukaž mi je.
- Díky moc. - Larry?
- Dovolala jste se mu? - Nebere to. - To nic. Zavolal jsem policii.
Všechno bude v pořádku.
Ty hajzle!
Zabiju tě! Zabiju tě!
Ty zkurvenej sráči! Zabiju tě!
Hajzle zasranej! Zabiju tě!
Už je pozdě.
- Proč? - Taková jsou pravidla.
Budeš v pořádku.
Dostals to jen do ramene.
Musím jít sehnat pomoc,
jinak...
vykrvácím.
Nenechávej mě tu.
Ne!
Ne! Ne!
Ne!
Neboj se, někoho přivedu.
Slibuju.
Lawrenci! Lawrenci!
Dostaneme se z toho?
Nelhal bych ti.
Klíč...
Dobrý den, pane Hindle,
nebo jak vám říkají v nemocnici,
Zepe.
Musíte si vybrat.
V těle vám koluje pomalu působící jed.
Protijed mám jen já.
Zavraždíte matku s dítětem,
abyste se zachránil?
Doktoru Gordonovi vypršel čas.
Paní Gordonová!
Pozorně poslouchejte. Hra má svá pravidla.
- Proč? - Taková jsou pravidla.
Klíč k těm poutům je ve vaně.
Je to zajímavý čIověk. Jmenuje se John.
Má v čelním laloku neoperovatelný nádor...
- Nemoc mě sžírá zevnitř. - To bude Skládačkový vrah.
Je mi zle z lidí, kteří si neváží požehnání.
Náš přítel rád sedává v první řadě a sleduje své zvrácené hry.
Ahoj, Marku, Paule, Amando, Zepe, Adame, doktore Gordone.
Zahrajeme si takovou hru.
Většina lidí si života neváží.
Ale vy už ano.
Od této chvíle.
Konec hry.
Ne!
Režie
Scénář
Námět
Produkce
Hráli
Koprodukce
Výroba
Kamera
Výprava
Střih
Hudba
Kostýmy
Obsazení
České titulky Petr Finkous